![](https://blog.bg/images/1/51/rss.gif)
Прочетен: 5529 Коментари: 10 Гласове:
Последна промяна: 06.11.2016 22:46
![Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_populyaren.gif)
![Постингът е бил сред най-популярни в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_top5.gif)
Пловдив е имал много имена през различните периоди: Евмолпия, Тримонциум, Пулпудева , Филипопол, Филибе, Плъвдив. Названието Пловдив е седмото поред, ,както и при Стара Загора- другият ни голям тракийски град. Още за старите имена на градовете и селата в България:
http://barin.blog.bg/history/2015/09/24/starite-imena-na-selishtata.1394155
Град Пловдив е възникнал върху три тепета. Към момента е втори по големина град с население, близко до това на Варна. Съгласно последното преброяване през 2011 г. Пловдив отстоява втората си позиция. Съвременният град е построен около седем хълма – Пловдивските тепета, които са неразделна част от историята на града. Пловдив е един от най-старите градове в Европа – началото му датира от 4000 години пр.Хр. В началото древното селище е било разположено на естественото възвишение между Небет, Таксим и Джамбаз тепе (Трихълмието).
Градът влиза в границите на българската държавата за първи път по времето на хан Маламир ( 831 – 836 г.). През вековете властта над града преминава ту в български, ту във византийски ръце, като за кратко дори става владение на рицарите от Четвъртия кръстоносен поход. Окончателно става част от българската държава през 1344 г. Османските войски, които нахлуват през 1364 г. и постепенно завладяват България, дават нова насока на развитие за града. Мястото на византийската архитектура е заето от новo строителство – с типично ориенталски черти. Разположен е в Горнотракийската низина. Важен транспортен, търговски и железопътен център е. Пловдив е известен с много неща, едно от които е Пловдивски международен панаир, който всяка година става домакин на представяне на стоки и обмяна на опит и контакти на търговци от целия свят. Провежда се ведднъж през пролетта и веднъж през есента. В града се провеждат театрални, танцови и кинофестивали, а многобройните археологически находки от тракийско, римско и византийско време напомнят за славното минало. Интересна е старата част на града, където са разположени Етнографския музей, няколко карртинни галерии и интересни къщи. Освен културни забележителности, градът има и много добри условия за спорт и развлечения. На края на Пловдив е изграден гребен канал с олимпийски размери, който предлага много добри условия за гребане, бягане и колоездене.
В миналото Пловдив е имал седем хълма – тепетата. Днес от тях са останали само шест – Марково тепе е разрушено и от него са направени павета за настилка на улиците.
снимка 2- Амфитеатъра в Пловдив
В Пловдив има запазени античен стадион и античен амфитеатър( за амфитеатрите: http://barin.blog.bg/history/2016/05/25/amfiteatrite-v-bylgariia.1453884 ). Тепетата в Пловдив към момента са шест:
Джанавар тепе, Хълм на освободителите (Бунарджика), Данов хълм (Сахат тепе) и Трихълмието (Небет тепе, Джамбаз тепе и Таксим тепе)
1. Младежки хълм, известен още като Джиде тепе, Джендем тепе, Адски хълм, Дяволски хълм и Хълм на младежта, се е намирало тракийско светилище (храм на Аполон Кендресийски и на божества като нимфите Дриади). През турско време то е известно като Джиде тепе, което ще рече прохладно място, където живеят духове. Поради своята отдалеченост от центъра на града (до скоро тепето е било извън пределите на Пловдив) то е именувано и с турското име Джендем тепе. През 1948 година започва “облагородяване” на тепето от младежки бригади, с които се свързва сегашното му име. Това е най-високото тепе в Пловдив-285 м.н.в.
2. Сахат тепе (хълм “Васил Коларов”, Даново тепе). Турското си име тепето носи от издигащата се на него голяма кула на градски часовник, която също е паметник на османската епоха. Хълмът се свързва с името на известния български общественик и книгоиздател Христо Г. Данов, който е бил кмет на гр. Пловдив.
3. Лаут тепе е малко и ниско възвишение, изградено от андезити, които са малко по-стари от сиенитите от другите тепета, но са резултат от проявите на вулканската дейност през същата Ларамийска фаза. Със състава си то доказва, че част от магмата в един по-ранен геоложки момент все пак е достигнала до повърхността и се е изляла като лава, от която са се образували андезитите. Лаут тепе дава основание да се твърди, че и в района на Пловдив, както в цялото Средногорие, преди около 70 милиона години е имало активна вулканска дейност.
4. Хълмът на освободителите е известен преди под имената Бунарджика, Сталин и Альоша. Старото си име (Бунарджика) хълмът е получил от пресъхналия вече кладенец. На върха му се издига паметник на загиналите в Освободителната война от 1878 руски воини (Руския паметник) и паметник на Съветската армия (Альоша). Тепето е с добре поддържана инфраструктур.
5. Таксим тепе е един от седемте хълма, на които е разположен град Пловдив. Името му произлиза от думата "таксим", което ще рече разпределително място. Тук се събирали водите на някогашния римски акведукт и после ги отправяли в различни посоки из града. През първата половина на Османското владичество го наричали Сарайтепе поради многото останки от някогашни големи сгради, дворци или жилища. През годините на българското Възраждане е известно и като Кесяково тепе, по името на родолюбеца Тодор Кесяков, чиято къща била на върха на тепето.
6. Небет тепе на него се намират останките от древнотракийския град Евмолпия, възникнал като един от първите градски центрове в Югоизточна Европа. Разкрити са основни компоненти, характеризиращи селищата през тази епоха-здрави крепостни стени, ограждащи светилища и аристократичен дворец. Много интересна е най-древната част от крепостта – каменен градеж без спойка от грубо обработени блокове ломен камък. Небет тепе обхваща северния дял от масива на Трихълмието. Запазени са преправки на северната крепостна стена от времето на Юстиниян Велики (VI в.) с изградена потерна – таен сводест изход, който със стъпала води до подножието на хълма и южния бряг на Марица. Крепостните стени на Небет тепе са преправяни и през Средновековието. Много добре личат преустройствата от времето на Втората българска държава. Тогава били разкрити и големи водохранилища. Впечатляващо е правоъгълно водохранилище, което имало сводесто покритие и вместимост от 300 000 литра.
Таксим тепе е свързано с Джамбаз тепе и с Небет тепе. Върху тези три хълма в наши дни е разположен Старият Пловдив, който е културно средище на града от древността до днес. Това трихълмие ( Тримонциум) съхранява следите на много творци и изкуства, като художественото и музикалното. На това място възниква стария Пловдив. Старинният Пловдив приютява в шепите си Музикална академия, редица галерии, като тази на Златю Бояджиев, превръща се в дом на съвременни художници като Слона и Анастас Константинов, пази античния дух в музеи като Етнографския. На Южния склон на Джамбаз тепе е разположен така известният Античен театър.(по М. Варимезова).
Това са наименованията на тепетата в Пловдив. Прави впечатление, че идват от различни езици, променяни са няколкократно имената им. Нормално е за окол.о 4000 г. да се сменят имената- на мястото на днешния Пловдив идват различни народи, отиват си, идват други. Те променят имената на местностите, крепостите, реките..... Дават им мнови названия, близки до това, на което ги оприличават и на своя език, за да се изговаряят по-лесно. При анализ на фонетичните особености на езиците се вижда, че навсякъде има звуци, които в някой език не се изговарят, като звуците " ц.ш,щ,ж,ю) в гръцкия, например.
снимка 4- галерията на Златю Бояджиев
Наскоро научих, че считат за най-старо име на Пловдив име Кендрисия. Подробностите за това име още не съм си изяснил(откъде идва, по кое време е било с такова име селището, превода на думата....). В Пловдив може да се видят сгради от възраждането в България и останки от всички периоди- тракийски, елински, римски, византийски( явява се продължение на римския), български, османски и отново български. Изкуствено създадената Източна Румелия не я отчитам. За краткото си време на съществуване това държавно формирование, васално на разпадащата се Османска империя не е оставило следи, както и краткото завладяване на града от рицарите кръстоносци от Четвъртия кръстоносен поход. Пловдив е интересен град, заслужава си да се посети, но трябва да се отдели повече време за разглеждане, отчитайки разстоянията и движението по улиците.
Тракийското име на град Пловдив е Евмолпия, през IV в. пр. Хр. Филип Македонски го завладява и му дава своето име- Филипопол( градът на Филип). Римляните го кръщават Тримонциум( от трихълмие- град на три хълма), а славяните трансформират тракийското име на Пулпудева, откъдето приоизхожда съвременното му име. Османските турци като идват вземат античното име Филиполол и го преименуват на Филибе. При освобождението идва Плъвдив, като по-късно се "намества" на Пловдив.
Тагове:
Пловдив и многото му имена - ?!
Скулптура на Филип Втори Македонски, &qu...
1) Крепостни стени-тип циклопски градеж, датирани от преди 3 хиляди години. Тук трябва да отбележим, че според античните автори циклопите са тракийско племе, откъдето достигаме до извода за приемственост в строителната култура между местните траки и споменатото им родствено племе. По-голямата част от стените са запазени, независимо, че част от тях са заляти с бетон.
2) Два вида порти – тип Микена и тип Троя. Над тях е открит равнораменен царски кръст, релефен образец, изписан в две окръжности.
3) Разкрит е храма в култовия център и култовия олтар от него. Последният е имал формата четиристенна, пресечена пирамида със съответните знаци символизиращи царските регалии (днес е напълно унищожен)!
4) Стълбището, което достига от подножието на тепето до северната му порта е изпълнявало двояка функция. От една страна чрез него се осъществява идеята за връзката между подземния свят с божеството, отъждествявано с храмовия комплекс. От друга – има чисто прагматична функция. Хората от крепостта са я използвали да стигнат до реката. Водите й имали и стопански функции. През този период Марица е била плавателна. (стълбищата са почти запазени, единствено поради факта, че са издялани в скалите, които е нямало как да бъдат взривени)Всичко отбелязано от тези археологически разкопки в комплекса е в окаяно състояние, а повечето дори са заличени. Документацията за находките е напълно унищожена, а самите находки изхвърлени.
Някои от изхвърлените предмети са, описаните от Климент Александрийски, предмети, поставяни в ТАЙНСТВЕНАТА КОШНИЦА, употребявани при посвещаването в Орфически ритуал! Между тях са колелото, пумпала, човешки фигури с подвижни крайници, спиралата, цифрите, отбелязани върху кръгли или друг вид глинени плочки, въз основа на които, по-късно, питагорейците създават стройната си философска система.
Човешки фигури със знаци и числа по тях, с отбелязани тройки, петици, осмици и десетици. Трикраки масички - точни аналогии в Микена. Кръгове, дискове и кръстни знаци – всичко това е изчезнало!
Жени се за една от дъщерите на царя на Етиопия, но понеже се опитва да изнасили и другата, е принуден да избяга със сина си Исмар (или Имарадос в Библиотеката на Аполодор) при тракийския цар Тегирий в Тракия.Син му се жени за дъщеря на тракийския цар Тегирий. Тъй като организира заговор и срещу него, Евмолп е принуден да избяга в Елевсина. След смъртта на Исмар владетелят извиква Евмолп, помирява се с него и го прави наследник на царството си. Евмолп взима страната на елевзинците във войната им срещу атиняните, отива на помощ на старите си приятели с голяма войска траки, но е убит в сражението от атинския цар Ерехтей.
Евмолп е един от посветените лично от Деметра в учредените от нея мистерии. Счита се за митичен основател на рода на Евмолпидите, които изпълняват най-важната длъжност в мистериите, тази на Йерофанта (върховния жрец). Днес от учените се възприема, че Евмолп е основател на Елевзинските мистерии.
Някои митове го свързват с легендарния тракийски певец Мусей, като негов баща.Според плошдиската енциклопедич Евмолп е и основателят на град Пловдив около 1420 г. пр.н.е, а според мен градът е преименуван в негова чест на Еввмолпия, както векове по-късно на Филипопол. поздрави
Беше ми приятно!
Литатру
Хубав материал, Барин! - Поздравления!
... Обаче, понеже и защото - ще спестя обясненията - задавам въпроси: -
- Колко са хълмовете на Пловдив, щото подобно на Римските хълмове, числото трябва да е 7 или пък е вредно внушение през изминалите години... В Пловдив има и ... 3 (три)-хълмие - дали да броим един хълм (3 в 1)...
И ако започнем да пресмятаме... В Пловдив трябва да е имало ... колко? -
Има и друго - че за Рим казват хълмове, а за Пловдив казват тепета...
ПОЗДРАВИ!
хълмове, тепета - все възвишения с различна надморска височина...
Ако ти се занимава, сравни височините на хълмовете/тепетата на Рим и Пловдив - да видим какво ще излезе...
Да добавя и аз нещо:
1. Градът е възникнал не върху хълмовете, а край езеро, образувано от вливаща се в Марица река от Родопите, която е пресъхнала отдавна. Езерото е било в най-ниската част на града (с деклинация 2 метра под средното за града морско равнище- около 186 метра). Сега там се намира кварталът на индианците - Столипиново.
2.В древността градът е бил не само важно пътно средище по виа Игнация (пътя на коприната), но и обект посещаван от важни особи. Пример за това е Аристотел, който като учител на Александър Македонски, водил своя ученик през лятото в града на тепетата. Исторически факт е, че Аристотел е поставил в града ни основите на логиката, като наука - тук е написал трактат в тази връзка...
Поздрави и успехи!
Поздрави!